Jørgen Varnæs ønsker at genindtage en bestyrelsespost i banken -
- men murermester Jessen er imod.
Hans kone mener, at Jørgen hjalp hendes bror med at snyde hende -
- for en del af hendes halvpart i den gård, Jørgen købte for Mads Skjern.
Mads udstykker gården og har lejet stuehuset til Skjold Hansens.
Deres datter lben er blevet skilt fra Kristen, og omgås en broget skare -
- der også tæller Mogens Lamborg og Jørgen Varnæs.
Ulrik bringer servitricen Maja med hjem uden at vise hende interesse.
Han går ud med Ellen Skjern, og næste dag fortæller han sin far -
- at Maja skal have et barn, og han beder om penge til at få det fjernet.
Men hans far får ham til at tage konsekvenserne af forholdet.
Mens Røde næsten altid er borte i politiske forretninger -
- får hans kone Agnes fastboende husbestyrerinde.
Hun tager Inger Jørgensen i huset -
- efter at fru Violet har misbrugt hendes arbejdskraft.
Daniel Skjern er til sin fars forbitrelse -
- kommet i lære hos modeskaberen hr. Jørn.
Mads' beundring for Ellen er usvækket -
- selvom hun viser ringe interesse for sin mand og hans arbejde.
Da Mogens Lamborg efter en druktur kører Mads' bil ind i et træ -
- stiger hans vrede og foragt over for svigersønnen.
Han stiger på ærgerrighedens stige, da han bliver Ridder af Dannebrog.
Denne afdeling er lukket. Hvis jeg må ...
Er det te?
Også til mig.
Ada, to te.
Hvorfor her? Skal du tilbage med toget?
- Nej, jeg skal hjem. - Hvorfor så ikke Postgaarden?
Fordi ...
Hvad, Ulrik?
For pokker, Ellen. Jeg skal giftes i overmorgen.
- Hvad er det, du siger? - Du hørte godt, hvad jeg sagde.
Giftes? Med hvem?
Du så hende selv den dag.
- Hvilken dag? - Da vi mødtes på Algade.
Jeg har medbragt citron. Måske herskaberne ønsker mælk?
- Boldt, hvad laver du? - Måler af til podiet til musikken.
Det kan du lade tømreren om.
Måske herskaberne ønsker sandkage? Kringle?
- Det eneste, vi ønsker, er fred. - Boldt, kom så!
- Nu skal du også få fred for mig. - Ikke før jeg har forklaret.
Det er jo også din skyld.
- Min? - Ja.
Da du giftede dig, var alting lige meget for mig.
- Det er længe siden, jeg giftede mig. - Ja.
Men i al den tid ... Den ene kunne være lige så god som den anden.
Hvor er bordet?
Sikke noget rod.
- Hvor er Boldt? - Som De ser, vi bygger om.
Hvis du gifter dig med hende ... Hvad hedder hun?
Maja.
Så må det vel være, fordi du holder af hende.
- Hvad så? - Fordi ... Det kan du vel regne ud.
- Jeg er nødt til det. - Skal du ...? Skal I ...?
- Så er det sidste gang, vi mødes. - Det må det ikke være.
Hvis jeg skal holde det ud!
Hold op med at være så barnlig, så holder du det nok ud.
- Hvad fa'en er det, du laver, Fede? - Her skal være dansant, siger de.
Den nye ledelse agter at tilføre etablissementet en intim atmosfære.
Med musik-ledsagelse og sang.
- Hvor skal jeg så sidde? - Indtil videre derinde.
Gu vil jeg ej. De kan servere to bajere her ved Fedes bord.
- Ada, to pilsnere. - Én pilsner.
Vi serverer ikke øl for håndværkerne i arbejdstiden.
Var det ikke ...?
- Han havde også travlt. - Han skal jo giftes i overmorgen.
- Står det også i Tidende? - Næ, det har været en hemmelighed.
- Hvorfor det? - Fordi han har været en klovn.
Han har gjort bruden med rogn.
Kom så.
- Gudskelov. Jeg troede, De var gået. - Er der sket noget?
Ikke andet end at der pludselig er kommet tre damer til te.
- Hvor er Ulrik? - Han er vel gået.
Vi synes, De skal spørge, enkefru Møhge Andersen.
Hvis det nu ikke er rigtigt?
Fru murermester Jessen har selv hørt det fra tømreren.
- Teen kommer om et øjeblik. - Jeg kunne også godt trænge.
Nu er det vel ikke for megen ulejlighed, netop i dag?
- De skal ikke gøre andre anstalter? - Nej, fru Jessen.
Og børnene ... Hvordan går det de dejlige børn?
Helle er til dans. Og Regitze er jo i Hamborg.
- Er det ikke et underligt sted? - Hun arbejder dernede.
Ja, det er jo en idé, de får.
- Og Ulrik, læser han stadig? - Ja, ja.
Jeg så ham ellers på Algade i formiddags.
- Han har taget et par dage fri. - Ja, de unge har jo så meget for.
- De gamle kan nu også være med. - Det er det sandeste ord, der er sagt.
Da jeg i går var i boksen, i banken ...
Så siger jeg ikke, hvad jeg oplevede.
Der kan vel ikke ske så farlig meget i boksen.
De er ikke enkefrue.
- Der stod apoteker Strøm. - Han har vel også en boks.
- Hvis ikke hr. Stein var kommet ... - Hvad så?
- Så havde han gjort tilnærmelser. - Hr. Stein?
Apotekeren. Det er, fordi jeg drager.
- Hvad gør De? - Drager.
Lige meget hvor jeg er. Selv provst Mejer.
Jeg har luret mandfolkene. Og hvis det sker igen ...
Damerne ved nok selv, hvad jeg mener.
Jeg ser, der er sandkage. Jeg trængte netop til sandkage.
- Hvad bliver det til med at spørge? - Alt er, som her plejer at være.
Dav, alle sammen. Lille Viggo, du kan sætte dig derovre.
Det var Musse, der ville på visit. Vi kommer vel ikke til ulejlighed?
Hvad er det, man hører, at her skal være bryllup?
Ikke her, i Vordingborg.
- Ulrik skal giftes i morgen. - Det var sandelig en nyhed.
- Hvorfor i Vordingborg? - Der bor Majas forældre.
- Af hvilken familie kommer hun? - Det er udmærkede mennesker.
- Familien hedder Ebbesen. - Tænk, dem har jeg aldrig hørt om.
- Hvad laver hendes far? - Han arbejder ved hospitalet.
Læger kan godt være nydelige mennesker.
Et stykke sandkage?
- Sandkage? - Jeg kunne trænge til en bolle først.
- Hvad så med den anden nyhed? - Jeg forstår ikke ...
Værten på Jernbane-restauranten har fortalt tjeneren på Postgaarden ...
- At hvad, fru Skjold Hansen? - At der ventes småfolk.
Jo, det er rigtig nok.
Men de unge mennesker er jo ikke gift endnu.
Det var Viggo og jeg heller ikke, da vi skulle have lben. Vel, Viggo?
- Se nu bare hende frk. Nordentoft. - Sådan var det ikke, da jeg var ung.
Det er ved Gud også så længe siden, konsulinde Holm.
Vi må hellere have en runde til.
Må det ikke være din gamle onkels omgang?
- Nu skal I se mit frihedsbrev. - Deres hvad?
- Hendes skilsmisse-papirer. - Det er en vordende brudgom.
Så kan han se, at man kan komme ud af det igen. Spørg du bare din onkel.
- Der har vi "den brækkede arm". - Sæt dig ned.
Og hjælp os med at muntre den unge mand op.
Vi har da set hinanden før. Mogens Lamborg.
- Ulrik Varnæs. De er gift med Ellen. - Slå enden i sædet.
- Han må kun vise sig med sin kone. - Hun er taget til København.
Hvad står du så der og blomstrer for?
Du fik da en fridag ud af det.
- Den havde jeg hellere været fri for. - Ulrik overlever det nok.
Overretssagføreren kom bærende hjem med ham klokken fem i morges.
- Han var grøn i hovedet, da de kørte. - Den stakkels brud.
Nu skal vi vel have hende boende, mens han studerer færdig.
Fruen er imod, at hun serverer, hvor hun var, når det nu er "sådan".
Fruen havde ikke noget imod, at jeg serverede.
Fruen mener også, at hun skal lære at føre hus.
- Det er lige til at varme i gryden. - Fint. Har De taget til Dem selv?
- Skal jeg se efter drengene? - Nej, dem ordner jeg.
Jeg troede, at hun arbejdede ovenpå.
Det gamle skind vil hellere tulle rundt alene.
- Har du ikke vrøvl med hende? - Næ. Hun kan ikke fordrage Lauritz.
Så bliver der ballade.
Lauritz er kun hjemme lørdag og søndag.
Der ser du. Væk er hun, og der kommer han.
Dav. Dav, Laura.
- Var der ingen ved stambordet? - Stambordet er nedlagt.
Boldt og hans madamme laver beværtningen om til syndens hule.
- Og Fede ... - Marie siger, han arbejder derhenne.
- Han har solgt sin sjæl. - Han maler vel bare?
Han maler roser så store som kålhoveder.
Hvor er skrivemaskinen? Jeg skal bruge den nu.
Den er først ledig i morgen.
Jeg har en dame, der skriver på den. Så du ikke skiltet?
Nej, jeg hastede forbi for at nå mit hyggelige hjem!
Jeg har købt en duplikator på auktionen. Vi skriver for folk.
Forretningsskrivelser og festsange og sådan.
Har jeg ikke lov til at udvide forretningen?
Når jeg har tjent til en ny, kan du beholde din hakkemaskine.
- Du skal snart til fest. - Hvor?
I den russiske ambassade. Og i Det Kgl. Teater.
Når russerne forlader Bornholm, bliver de fejret.
De skulle snarere fejre bornholmerne. Det er dem, der har haft bøvlet.
Der fik du den, Lauritz.
Og det agter De at foreslå bestyrelsen?
Med Deres accept. Der er kun tre uger til generalforsamlingen.
Så vidt vil De gå for at undgå at få min bror i bestyrelsen?
Hvis Deres bror var bedste mulighed, ville jeg måske se bort fra mistanken.
Vil De hævde, at den anden, en typograf, en socialdemokrat -
- uden kendskab til pengeverdenen, er bedre? De er selv venstremand.
Bestyrelsen skal være så bred som mulig.
Jeg har aldrig blandet mig i forslaget om at lade min bror genindtræde.
Hvis de andre fastholder forslaget, vil De vel ikke forlange, at jeg går imod?
Blod er trods alt tykkere end vand i min familie.
Hvis jeg meddeler de andre, hvorfor jeg ikke vil promovere Deres bror ...
Men hvis De gør min bror uret, hvad angår den handel med Havgården?
Nu er det ikke bare pengene, min kone hænger sig i.
Men det, der er lige så galt.
Hun kan ikke komme fra det med skorstenen. Det var hendes fødegård.
Min kone har altid hængt sig i, at hun var fra en gård med tre skorstene.
Den ene, en skueret, har Mads Skjern pillet ned.
Hvis den ikke var noget til?
- De er ikke fra landet. - Det er De heller ikke.
Nej, men jeg skal høre på min kone. Hun snakker om, at det "gør ondt".
- Altså det med skorstenen. - Det kan De ikke laste min bror for.
Jo, for han solgte til Skjern. Ham er der vel også lusk med.
- Det aner jeg ikke. - Spørg Deres bror en gang til.
Skorstenen førte ingen steder hen. Og jeg indlagde centralvarme.
- Og så ikke mere om den historie. - Den koster mig min bestyrelsespost.
Nej, Deres bestyrelsespost solgte De selv i sin tid.
Hvorfor skal min chance ødelægges, fordi De i sin tid ...
Det er sgu mig, der bliver hængt op på den. Forstår De ikke, at ...
Jeg forstår ikke, at De som uddannet jurist -
- ikke for længst har gjort, hvad jeg ville have gjort.
Udtaget stævning for bagvaskelse mod Jessen og hans kone.
Han er formand for bestyrelsen.
Han skulle ikke komme til mig med injurier, så tilkaldte jeg ...
- Mig? - Nej, højesteretssagfører Øster.
Jeg har desværre ikke tid længere.
- Har Jessen en anden kandidat? - Ja. Sejersen.
- Borgmesteren? - Ja. Jessen er parat til det værste.
- Man skal ikke undervurdere Jessen. - Er han opfordret, borgmesteren?
Det er katastrofalt, hvis han bliver det.
Borgmesteren kan trække arbejder-kunderne fra os.
Og forretninger med kommunen, skal vi også sige farvel til dem?
- Så galt går det vel ikke? - Jo, netop.
Har du helt mistet interessen for din bank?
Man kan blive træt af at gå op i lokale fiksfakserier.
Jeg kan ikke goutere den måde, du bruger Jørgen Varnæs på.
- Jeg har givet den mand arbejde. - Man kan også ødelægge en mand.
Jeg har gjort mere for den familie end nogen anden.
Sørgede jeg ikke for, at din ... at frk. Friis fik et embede?
Jeg vil ikke diskutere Elisabeth Friis med dig. Med hensyn til Sejersen ...
Formanden må tilbyde ham medlemskab af vores bestyrelse.
- Baronen er lige så klog som Jessen. - Vi har ingen pladser. Vil du gå af?
Jeg?
Hvis det var nødvendigt, ja. Hvad med brugsuddeler Jørgensen?
- Han er 74. Var det ikke på tide? - Han er glad for at komme her.
Det er ikke en selskabelig forening!
Du taler med uddeleren og jeg med baronen.
- Bakkerne skal jeg nok selv tage. - Noget skal jeg vel foretage mig.
- Var De ikke meldt til engelsk? - Det kan hele dagen ikke gå med.
Vil man være frue, må man lære at få dagen til at gå.
Vi har heller aldrig brugt, at fruerne sad i køkkenet.
Kommer Sejersen så ikke i bestyrelsen?
Nej, nu er han medlem af bestyrelsen i Omegns Banken.
Det passer også bedre.
Kunne du forestille dig, vi skulle omgås ham og konen?
Bankers ledelser sammensættes ikke efter, hvem man helst vil omgås.
- Kommer Jørgen så i bestyrelsen? - Ikke i denne omgang.
Jessen har overtalt Skjold Hansen til at blive.
- Ham ser I jo aldrig mere. - Det foretrækker Jessen åbenbart.
Stakkels Jørgen. Han er ikke glad mere.
Det er der sikkert flere grunde til.
- Har han ikke hørt fra Schweiz? - Gitte Graa er ikke i Schweiz mere.
- Er hun kommet hjem? - Hun slår vist sine folder i Portugal.
Jeg kan ikke finde ud af det her!
- Jeg har tabt to masker. - Det ser også indviklet ud.
Der er slet ingen grund til at strikke. Jeg kan få det hele på kort.
Når man venter sig, så udleverer de kort hos kommunen.
- Det kan vi da ikke tage imod. - Det er til alle.
Man skal købe det på kortet, men det er billigt.
Der ligger jo også en masse efter Helle.
Jeg har jo altid strikket, når jeg ventede mig.
- Må jeg tage Pax med ud at gå? - Selvfølgelig, Maja.
Fru Jacobsen i Møllegade er god nok til at male på stof.
Det er ikke til at se, det er melsække.
Min svigermor syntes, der skulle broderes på dem her.
Er det Dem, der er gift med Ulrik Varnæs?
Ham har jeg kendt, siden han ikke var større end sådan.
De skal se et billede af os fra dengang.
Dem kan du tage dig af. Kom, det er denne her vej.
Der er han. Dengang så han jo uskyldig ud.
Der er han med Laura og Regitze.
Og der er Regitze med Aksel, min dreng.
De vil godt have en tår til? Det er alligevel fyraften.
- Men Deres mand? - Ham ser jeg først på lørdag.
Det er ligesom med min.
De er vel ordentlige ved Dem, bankdirektørens?
Ja, de er flinke nok. Men der er jo ikke noget at lave.
Jeg spekulerede altid på, hvad de fik tiden til at gå med.
Jeg må ikke gøre rent. Min svigermor lærer mig at "gå" om fru Hansen.
Fruen "gik" også om mig.
Hvor må det være irriterende, at der går en og blander sig.
De har ikke andet at lave. Jeg lader frk. Jørgensen om det.
- Ellers kom vi bare op at slås. - Sådan vil jeg også helst være.
- De skal vel have Deres eget? - Ja.
Min svigermor vil have, at vi skal bo på Frederiksberg eller Østerbro.
- Jeg synes, det er lige meget. - Og Ulrik?
Skulle jeg ikke have spurgt?
- Er han en bisse? - Han er bare ligeglad.
Kom herhen en gang imellem, så ordner vi ham Ulrik, den møgunge.
Da Boldt havde købt det, gik fruen i seng. Siden er der ikke talt om det.
Det skulle du også være for god til nu.
Jeg vidste ikke, hun kunne den slags.
- Kan du huske professoren? - Ham er vi heldigvis af med.
Jeg kommer med fruens nyloner.
Jeg må også se at komme hjem. Tak for kaffe.
Pax, kom her.
- Kom snart igen. - Tak for i dag.
Farvel.
- Det vil fruen ikke synes om. - Hvad rager fruen mig?
- Jeg kendte hende på hunden. - Den har de også taget fra mig.
- Hr. overretssagfører. - Ja tak. Giv mig en til af dem her.
Tak, det klarer jeg selv.
Jeg har bemærket, at De er stærkt interesseret i min person.
Hvis jeg sætter mig her, så behøver De ikke glo så langt.
Min kone har lyst til mere dessert.
Det er ikke lyst, men jeg trænger.
Det ser De fa'me også ud til.
- Hvad er Deres ærinde? - Det kunne De lide at vide.
- De er jo beruset. - Hellere det end forædt.
- Gå over til Deres bord. - Nej, for så skal jeg råbe.
Og det kan De ikke være interesseret i.
Forstår De, murermester Jessen ...
Min ære skal De ikke gå rundt og beklikke.
Kender De injurie-lovgivningen?
Det indgår måske ikke i uddannelsen af murersvende?
De har hjulpet min bror til at snyde mig for min fædrene-arv.
Der slap det ud!
Pusling!
- Jeg vidste, jeg kunne finde dig her. - Så frels mig da fra denne kvinde.
Jeg var ellers bange for, du havde skiftet til fruestørrelse.
- Har de østers her? - To dusin østers.
Jeg tænkte nok, du kom hjem til sæsonens åbning.
Nu kommer han.
- Godmorgen. - Tillykke på personalets vegne.
- Tak, det blev jo en dreng. - Arvefølgen er sikret.
De sørger for kaffe på Postgaarden. Det er jo en tradition.
- Og den unge frue? - Befinder sig udmærket.
Så mangler vi kun, at Ulrik skal have overstået sin eksamen.
- Så kan vi vel vente ham her? - Det tager et års tid. Ja?
Formanden vil tale med bankdirektøren.
Den første gratulant. Vi fejrer, at femte generation er kommet til.
Min svigerdatter er nedkommet med en søn.
- Jeg kommer om Deres bror. - Hvad med ham?
Han har forulempet mig og min kone på Postgaarden i aftes.
I stærkt beruset tilstand. Og til al overflod i selskab med et fruentimmer.
Pusling?
Pusling!
Kom.
Nej, vi skal ud og være noget for Carl.
Kunne du ikke bare være noget for mig?
Jeg må fordele min gunst.
Vi skal også tale om fremtiden.
Fremtiden? Hvad er det for noget?
(det banker på døren)
Her kommer jeg med barnefaderen. Han har erklæret sig yderst tilfreds.
- Han var sød. - Din mor siger, han ligner dig.
Den er fra dem i banken. De takker for femte generation.
Jeg må se at få dem i vand. Her ligner et helt drivhus.
- Det gik godt? - Ja, og de har været så flinke.
Tæppet der er fra din mor. Og det her er fra din far.
Og den er fra Helle.
- Sparkedragten er fra Agnes Jensen. - Agnes? Hende, der var hos os?
- Kender du hende? - Ja. Hun har været så sød ved mig.
Ulrik ... Jeg kan lige så godt sige det.
Jeg flytter ikke til København med den lille.
Hvad vil du så?
Enten finder vi noget her, som du også kan bo i, når du er færdig.
Eller også ...
- Eller også tager jeg til Vordingborg. - For at bo?
Og arbejde. Jeg kan få noget på Oringe.
- Som hvad? - Som plejerske eller i køkkenet.
Det kan du da ikke byde drengen.
Kan du byde ham noget, der er bedre?
- Jeg håber ikke, jeg forstyrrer. - Nu skal jeg være der.
- Værsgo. - Ja tak.
Problemerne omkring Jessens og min bestyrelsespost eksisterer ikke mere.
- Det glæder mig. På Deres vegne. - Nu har jeg helt andre planer.
Da vi talte sammen om Jessen, nævnede De muligheden for støtte -
- hvis jeg ville købe Skjold Hansens praksis.
- Står tilbudet stadig ved magt? - Hvad forlanger Skjold Hansen?
Det ved jeg ikke, for nu har jeg helt andre planer.
Verden er jo ved at åbne sig igen -
- og nu tænker jeg på at drive virksomhed fra Schweiz.
- Som sagfører? - Nej, som finansiel rådgiver.
Jeg kan købe mig ind i en virksomhed i Lausanne.
Den internationale valuta er igen begyndt at røre på sig.
Pengene vil vandre fra land til land, og sikkert mest til Schweiz.
Sådan har det jo altid været. Men det ved De sikkert alt om.
- Hvad med Deres egne penge? - Mine midler er ikke tilstrækkelige.
Men hvis jeg investerer 50.000 kr. i fremtiden i Lausanne -
- så vil der ligge en god fortjeneste, også til Dem. Det er uundgåeligt.
Det må De da med Deres flair vide alt om.
Jeg vil nødig fortælle Dem, hvad min "flair" siger mig.
De må da kunne se ... Så meget kan jeg da ikke have overvurderet Dem.
Sig hellere undervurderet.
Mit tilbud gjaldt i sin tid en rimelig støtte -
- så De kunne føje Skjold Hansens praksis til Deres egen.
De har været inde i engagementer under besættelsen, tørvene fx.
De må have tjent gode penge de sidste fem-seks år.
Når man er alene og bor på hotel ... Det koster jo.
Ja, og når man drikker en halv flaske spiritus om dagen. Eller en hel ...
De har sat Deres formue over styr, Deres tillidshverv, ægteskab ...
Tror De, jeg vil finansiere Deres næste eventyr?
De har tjent mere end 50.000 på handelen, jeg ordnede for Dem.
De købte Havgården. De solgte den til mig. Det er alt om den sag.
- De ved godt, at jeg kan ... - Hvad kan De, Jørgen Varnæs?
Fortælle, hvad jeg ved.
Det kan nemt bevises, at det store beløb kom fra Dem.
- Hvis jeg gjorde rent bord. - De er vanvittig!
- Det vil blive Deres ruin. - Er det Deres sidste ord?
Jeg lader mig ikke true af en lomme-prokurator. De er færdig!
- Ingen skal presse penge af mig! - Måske er De færdig før mig.
Er min bror her ikke?
Bankdirektøren holder fri til klokken tre.
Sig, jeg kommer for at tale med ham.
- Det var dig, jeg ville snakke med. - Nu vræler han.
Frk. Johansen er derinde. Vi har fået hjemme-sygeplejerske.
- Han er nok sulten. - Det kan frk. Johansen dårligt klare.
- Jeg tager ham herind. - Vi har aldrig ammet i stuerne.
- Hyg du dig med det på værelset. - Jeg kommer ind og ser ham.
Ja, hun har stadig meget at lære.
Det er jo den første dag, hun er hjemme.
At knappe op, mens der er herrer til stede! Det har vi da aldrig brugt.
Spørgsmålet har aldrig været aktuelt for mit vedkommende.
Det ender vel med, at han sidder på potte herinde.
- Velbekomme! - Hans Christian!
- De finder vel et sted at bo. - Nu vil Maja ikke til København.
- Hun og Ulrik kan få min lejlighed. - Hvor skal du så bo?
Der, hvor jeg bor nu. Jeg har giftet mig.
Med ...?
Kristen og jeg har altid været mod lange forlovelser.
Hvor vil du hen med det der?
Jeg kan bevidne den historie med Antonsen.
Jessen kan i hvert fald bruge den. Du kan vel også?
Så har I ham ... Hans aftaler med Antonsen var ulovlige.
- Du glemmer din andel i sagen. - Mig kan de sgu ikke gøre ret meget.
Hvem har ikke været indblandet i et eller andet?
Jeg har ikke, og jeg vil heller ikke.
Du kan få ram på Mads Skjern og banken derovre.
Du kan godt holde op med alt det. Al den ulykke, al den sladder.
Man sætter sin anstændighed over styr. Du skulle vogte din bedre.
Der er ingen grund til at ødelægge vores families navn her i Korsbæk.
Jeg har planer om at etablere mig i Schweiz. Investerings-virksomhed.
- For hvad vil du etablere dig? - 50.000.
Jeg formoder, at banken vil låne mig pengene.
Den ene tjeneste er vel den anden værd.
Jørgen dog. Hvad er der med dig? Er du ude på at gå i hundene?
Her står jeg med et forrygende tilbud. Giv mig en sidste håndsrækning.
Jeg kan tilbyde en rimelig hjælp til at overtage Skjold Hansens praksis.
Jeg vil ud af Korsbæk.
Så tag til Præstø eller ad hekkenfeldt til. Det er, hvad du har format til.
- Hvad skal jeg gøre? - Glemme den historie.
Og hvis jeg nægter at gøre det?
Så har du set mig og min familie for sidste gang.
- Så kommer jeg igen klokken fem. - Vent De bare til klokken seks.
- Hvad skal hun være her for? - Du hjælper jo ikke med noget.
- Jeg har vel lov til en fridag. - Det har jeg vel også.
- Hvor skal du hen? - Vi har aftalt et slag kort.
To af kammeraterne ringede. De bliver til middag.
Det kan de ikke. Vi skal have svinekoteletter.
- Jeg har kun fem. - Så køb to til!
Butikkerne lukker klokken to om lørdagen, også slagteren.
- Giv drengene sovs og kartofler. - Børn skal også have kød.
- Det fik jeg sgu aldrig. - Så er det derfor, du er mærkelig.
Du tror, du bare kan invitere folk, som ikke gider tale med os andre.
- Du interesserer dig ikke for dem. - De interesserer sig ikke for mig.
Forventer du, de vil høre om rendemasker og klatmaleri?
Vi lever af det! Det er ikke din skyld, at drengene kommer på latinskolen.
- Jeg er vel far til børnene! - Du kom ikke til Aksels fødselsdag.
- Jeg skulle til Aalborg. - Partiet kommer i første række!
- Jeg er træt af dine styrvolter! - Hvis du er træt af mig, kan jeg ...
- Hvad kan du? - "Spise ude".
Jeg kan klare mig uden dig, så spis du bare ude.
Med dine "venner" !
Så kan I for en gangs skyld prøve at betale jeres mad selv!
Nu skinner solen igen på vor lille jord
den kaster glans over livet på ny
og den kan varme langt mere end mange tror
fordi den længe var skjult bag en sky
en tid var himlen mørk og grå
en dag blev den atter blå
nu skinner solen igen på vor lille jord
den spreder glæde på land og i by.
Nå, kunne du få udgangs-pas? Har du bestilt, Fede?
- Hun siger, at bordet er reserveret. - Hvor er Boldt?
Hvordan fanden er det, han er uglet ud?
- Er det fastelavns-mandag? - Vi har eftermiddags-dansant.
- Bare De kommer med tre pilsnere. - De har ikke bestilt bord.
Dav, Oluf Larsen. De kan sidde hos os.
- Hvis vi ikke forstyrrer. - Vi vil godt have løftet stemningen.
- Kom så med de tre pilsnere. - Vi serverer kun øl i krus.
- Få den hund ned, før Ada ser den. - Det tager hunden vel ikke skade af.
Danser De?
Ikke mellem de småborgerlige fiduser.
- Hvad med de andre herrer? - De skyller deres sorger ned.
- Hvem har et benzin-mærke? - Hold nu kæft!
- Hun vil studere. - Hvorfor?
Hun behøver ikke forsørge sig selv. Hvad vil hun studere til?
Gebis-snedker. Tandlæge. Hvad galt er der i det?
- Hvad så med dig? - Jeg emigrerer med min far.
Han har nok fået lagt en lille slat til side.
- Hvem har et benzin-mærke? - Vi har kun brændevin.
- Hvem vil danse? - Fede har godt af at røre sig.
Kom så.
Molak, molak, mak, mak, mak
molak, molak, mak, mak, mak så stop dem selv for pokker.
Naturen den er lunefuld og skæbnens vej er dunkel
min tante hun har 14 børn men ikke med min onkel!
Jeg må have et benzin-mærke.
Han vil til København og sige farvel til en dame.
Han har vist mere brug for et kaffemærke.
... men søster sagde: jeg er stor, for jeg skal ha' en lille
molak, molak ...
Min svoger sad i otte år og så blev han benådet
nu sidder han minsæl igen men det' i sognerådet!
Sådan kommer det også til at gå din gamle. Kom så her!
- Hvordan fa'en får man standset det? - Ved at give musikken en omgang.
Det er længe siden, hr. overretssagfører. Hvordan går det?
Vil De ringe til vognmand Madsen?
Nu har jeg bestilt øl til musikken. Hvor skulle "overretten" hen?
Tak.
Middagen bar præg af, at der er kommet en frue i huset.
Fru Olsen er vendt tilbage for fuld musik.
- Nu mister vi vel vores organist. - Ikke hvis jeg stadig kan bruges.
Kan du ikke forsørge din kone?
Er det ikke nok, at dine fikse ideer går ud over mig?
Ingeborg er aldrig kommet over, hun ikke kan stå i butikken.
- Den har sandelig vokset sig større. - Ja, og vi udbygger to af filialerne.
- Hviler De aldrig? - Jeg kan lide at se resultater.
Her står vi. Der ligger Deres bank. Der var plads til dem begge.
Ja, sådan viste det sig heldigvis at være.
Her er hyggeligt.
Lykken har kastet et mildnende skær over min søster. Vil du ikke gifte dig?
- Med hvem? - Med mig.
Lovende ung mand, rang af major, med en fremtid i Forsvarsministeriet.
Militæret rykker altid ind på mig. Først far, så dig.
Der var vel også ham fra den spanske borgerkrig.
- Ja, ham var der også. - Var?
- Han er der altså ikke? - Han er langt borte.
- Hvor langt? - Det ved jeg ikke ... endnu.
Elisabeth og Kristens ting står godt til hinanden.
- De har også fælles interesser. - Hvad nu med musikken?
Jeg kommer på stuegang med cello.
Hvis han udebliver, ringer vi og siger, at vi fejler et eller andet.
- Spiller De for os i aften? - Det bestemmer værtinden.
- Skulle Jørgen Varnæs ikke komme? - Han ringede afbud.
Han skulle sige farvel til en veninde. De kender hende jo. Fru Graa ...
- Et sidste farvel. - Jaså?
- Nu gifter hun sig vist igen. - Med hvem?
Navnet er di Strela eller noget i den retning.
Det lyder som en gangster fra Chicago.
- Han er vist bilkonge i Italien. - Er der ikke et værre kaos?
Formentlig. Det er nok derfor, han selv bor i Portugal.
Undskyld.
Det er vanskeligere med pigerne.
I min tid gik det efter en snor, men sådan er Regitze ikke.
Det er Ellen heller ikke. Hun gør, hvad der passer hende.
- De følger deres eget hoved. - Hvis de endda brugte hovedet.
Men sådan har jeg også selv været.
Hvad skal jeg med huset, når jeg ikke vil blive i byen?
Jeg vil lære noget, bestille noget.
- Synes du ikke, det er på tide? - Jeg har et forslag, Ellen.
Hvis du absolut vil lære noget, så kan du komme ind i forretningen.
Med Daniel har det jo lange udsigter.
Nej tak, det er ikke det, jeg har lyst til.
Jamen ... med dit gode hoved og din fine eksamen ...
Den kan skaffe mig ind på Tandlæge-højskolen.
Jeg er ked af det, far.
Jeg har også fået nok af Korsbæk.
Ja?
Ja, det er mig.
Hvor, siger De?
Nej, vi har ikke set ham i flere dage.
De kan sige, jeg kommer.
- Var det om overretssagføreren? - Ja.
Vil De sige til min kone, at jeg bliver forsinket?
Jeg skal nok prøve at være hjemme til middag. Vi skal have gæster.
- Er der andet, jeg kan gøre? - Nej ... Jo ...
Sig, at dr. Hansen også bliver forsinket.
Hvor bliver de dog af? Og så første gang du er her.
Elisabeth og jeg er vant til at spise sent.
- Bare der ikke er noget i vejen. - Vi har ikke hørt fra ham.
- Han er vel sammen med fru Graa. - Baronen sagde, hun skulle rejse.
Vi havde jo ventet, at han kom i bestyrelsen igen.
Men så var der et eller andet med murermester Jessen -
- eller også var det hans kone.
- Nu sidder vi her. - Vi sidder udmærket, Maude.
Og hunden plejer at få to småkager af sin far før middag.
Dem kan jeg da give ham.
- Er bankdirektøren kommet? - Næ. Jeg skulle hente Pax' kager.
- Her lugter godt. - Det kunne let gå hen og branke.
Det her er ikke et hus, hvor man tør lave souffleer.
Kom så, Pax. Det var godt.
Der er de!
- Undskyld. - Hvor har I dog været? Er der ...?
Jeg har hentet min bror i detentionen.
Hvor er han nu, Jørgen?
- Vi har fået ham indlagt. - Her i byen?
Nej.
Skal vi ikke hellere ...?
Nej, vi trænger til at være sammen med normale mennesker.
- Det kan ikke være din mening. - Jo, og jeg har sagt ja.
- Det er din kone, der står bag. - Nej.
Vi har ikke drøftet tilbudet fra København, før jeg besluttede mig.
Er det pengene? Du kunne have fået det samme i Omegns Banken.
- Det er ikke et spørgsmål om penge. - Hvad er det så?
At jeg ikke vil spille sammen med dig mere.
Hvor havde du været uden mig? Og nu har alt jo ordnet sig.
Du har fået den kone, du ville. Du kan være i stue med hendes familie.
Jeg vil også kunne være i stue med mig selv.
Skal jeg straffes på grund af Jørgen Varnæs? En slapsvans!
- En ødeland, en drukkenbolt! - Jeg vil ikke straffe dig, Mads.
Jeg vil bare gerne være uafhængig af dig.
Jeg må gå nu.
Men du er min bror.
Du er min bror!